NOMINATIV = LOPOV
GENITIV = LOPOVA
DATIV = LOPOVU
AKUZATIV LOPOVA
LOKATIV = LOPOVU
VOKATIV = LOPOVE
INSTRUMENTAL = LOPOVOM…
Sami deklinirajte množinu, isti će vam biti rezultat.
Već nekoliko mjeseci intenzivno pratim rad Hrvatskog sabora, pratim njihov rad zbog ZAKONA O CIVILNIM STRADALNICIMA DOMOVINSKOG RATA jer o tome sam pisao, a koliko vidim pisat ću i dalje, ali ovdje, u ovom tekstu, nije riječ o civilnim stradalnicima Domovinskog Rata, ovdje, u ovom tekstu ću pisati o LOPOVU, LOPOVIMA…
Dakle, na svakoj sjednici ili raspravi u Hrvatskom saboru, na sastanku nekog odbora u nekom nogometnom klubu, košarkaškom klubu, bočarskom klubu, u nekoj tvrtki… netko nekoga optuži ili nazove LOPOVOM… ZAŠTO??
Zašto su očito svi lopovi, zašto svi sumnja u sve i svakoga, zašto nitko nikom ne vjeruje, zašto onoga tko radi i stvara, trudi se svojim radom stvoriti nešto ili pomoći nekome, bez da ukrade ili bez da našteti nekome, zašto ćemo ga kroz neko vrijeme sigurno nazvati lopovom…
A zašto ničemu i nikome više ne vjerujemo, zašto u sve i svakoga sumnjamo, zašto u svemu vidimo muljažu, lopovluk?
Pa…
Teško je to objasniti a da se netko u tome nepronađe ili osjeti prozvanim, zašto… Zato što je jako malo ljudi u našoj domovini koji nisu morali zvati nekoga za nešto, da nešto ubrza, da nešto preko “veze” sredi, da mi namjesti natječaj tako da ja sigurno pobjedim, da moj prijatelj nazove svog prijatelja a ovaj svog rođaka kako bi moja žena, kćer, sin, brat, sestra, nećak, susjeda, ljubavnica, dobila posao, posao za koji sigurno postoji netko bolji ali nažalost nema dovoljno jaku vezu…
Ovo i ne bih nazvao lopovlukom, već pogodovanjem, “namještanjem” natječaja… ali sve to na kraju završi nekakvom krađom, muljanjem, neradom, neefikasnošću, što sve opet na neki način možemo nazvaati lopovlukom. Kako? Pa jednostavno… Uzmimo na primjer natječaj za zamjenike državnih odvjetnika, za pravnika u nekoj županiji, za pravnika u zavodu za zapošljavanje, u centru za socijalnu skrb, za posao u banci ( recimo šalter), u MUP-u na šalteru za izdavanje osobnih iskaznica, itd.
Cilj natječaja je da pobjedi i dobije posao onaj koji je bio najbolji na testiranju i razgovoru, normalno… Ne može u sprintu na 100 metara biti najbolji onaj što je na cilj došao zadnji, ili možda čak može, neznam, nisam više siguran ni u što…
Nažalost, na našu veliku žalost, situacija je takva da najbolji od nas danas sjede uplašeni u “svoja” 4 zida i gledaju, čitaju, slušaju, najlošije od nas kako nam kroje živote, kako naše poslove umjesto nas rade lošiji od nas, kako se na seminare vode ili šalju lošiji od nas, kako utakmice igraju lošiji od nas… Nekako se percepcija dobrog okrenula, nekako najbolji ne znači više prvi… Ako ustaneš i ukažeš na nepravdu, krađu, neistinu, LOPOVLUK… Budi siguran da ćeš za 5-10 minuta ti koji si ustao i prozvao nekoga za laž, nepravdu, krađu, biti prozvanim za isto, dakle da si TI lažov, lopov(namjerno ne koristim časnu riječ kriminalac, jer za razliku od lopova, kriminalac ima neki svoj kodeks, tipa nekradi od siromaha) …I bez obzira što, možda, nikad nikome nisi ništa ukrao ili učinio nažao, postao si, htio ti to ili ne, lopov jer si lopova nazvao lopovom, a taj lopov je odgovorio na tvoje pozivanje, nisam ja lopov, ti si lopov… Pa ako lopov kaže za nekoga da je lopov, onda je sigurno lopov, jer lopov je “iskren” i “nepotkupljiv”…gluposti. Osoba koja je željna i “gladna” moći, učinit će sve da do toga i dođe pa makar i preko mrtvih, osoba bez skrupula, osoba bez moralnih ili etičkih stavova, spremna je na SVE, pa i na “lopovluk” kako bi došla do svog zacrtanog cilja…Do pobjede preko leđa drugih i boljih, poštenijih… Ne brkajmo lopova i kriminalca, jer za razliku od lopova, kriminalac je pošteniji, kriminalac te neće tapšati po ramenu i obećavati ti sve što ga zamoliš, lopov hoće sve to i više od toga… Kriminalac ti neće graditi kuću, lopov hoće, kriminalac ti neće zaposliti ženu, lopov hoće, kriminalac neće krasti od bolesne djece, staraca, siromaha, ali lopov hoće, kriminalac neće snimati razgovore s jednima i drugima, ali lopov hoće i to samo s jednima ali ne i sa drugima jer se kao nije sjetio, kriminalac skriva, a lopov otkriva… Kuće su se srušile pa je lopov prokazao lopova, lažni branitelj je prokazao drugog lažnog branitelja, nadriliječnik će prokazati drugog nadriliječnika, samo pravi kriminalac nikada neće prokazati drugog kriminalca, jer oni to rješavaju na druge načine… Prilika čini lopova, u jednom određenom trenutku naše ne tako davne prošlosti, nekolicina lopava je uspjela ono što valjda svi lopovi sanjaju, uspjeli su, malo po malo, nepoštenjem pobijediti poštenje, uspjeli su neznanjem pobijediti znanje, uspjeli su nestručnošću pobijediti stručnost, uspjeli su lažima pobijediti istinu, uspjeli su vukove učiniti ovcama, uspjeli su pametne i sposobne zamijeniti glupim i neučinkovitim, uspjeli su nam prodati muda pod bubrege, uspjeli su u tome da sami u sebe sumnjamo…I sad kad netko od tih sposobnih, pametnih, cijenjenih uspije, radi, stvara, pokušava… Ustanu se LOPOVI i kažu to ne valja, ti neznaš svoj posao, zato što ti lopovi sad to govore.
Dragi moji prijatelji zato više ne zovite lopove. Uzmite metlu, krenite čistiti kuću, pa okućnicu, pa izađite na stazu i krenite čistiti staze, čistite dokle god smeća ima, a nažalost ima ga puno previše… Jer vladat, služiti i upravljati mogu i ljudi a ne samo lopovi.
Goran Knežević
Leave a Comment